Din episoadele anterioare:
"Am fost doisprezece" Acum...am rămas nouă.
Cine vrea să se răzbune, d-nă Petrelli ?
Vreau să vorbesc cu avocatul meu, acum.
Unde e ?
O să fi bine, mamă.
Poți găsi pe oricine în lume ?
Trebuie doar să te gândești la ei ?
Numai la unul nu merge.
Când mă gândesc la el, mă poate vedea.
Am pierdut totul.
Stai. Ia-mă cu tine.
Am o mașină.
Voi lipsi puțin.
Vei sta în familie.
Ar putea fi amuzant.
Sunt o ciudata, e bine ?
Gura, Claire.
Ce ai pe gât ?
Ultimul lucru pe care mi-l amintesc,
...e omul care ieșea din tufiș, strigându-mă pe nume.
Ce tot spui ? Care om ?
Omul cu ochelari cu rame de baga.
Îți trimit un fișier *.jpg al tabloului pe care l-am găsit.
E ultimul din serie. Opt din opt.
CAPITOLUL PATRU
Dl. Muggles și cu mine tocmai am parcurs
două mile pe plajă.
N-ai zice, când te uiți la el,
dar câinele ăsta poate face marș forțat.
Ai vorbit cu Claire în ultima vreme ?
Despre ce ?
Despre cum se acomodează.
A cunoscut pe cineva ? Un băiat ?
Dacă în viața ei pătrunde cine nu trebuie,
ar putea...
fi o problemă pentru noi toți.
De ce ești așa de sigur că e un băiat ?
Ce te face să crezi că nu e ?
Am ceva pe față ?
Claire, mama și cu mine am vrea să-ți vorbim...
- Legat de băieți. - Nu mai vreau educație sexuală.
Prima experiență a fost destul de dureroasă.
Vrem doar să știm dacă te întâlnești cu cineva.
De ce ? Și întâlnirile sunt interzise
La fel ca și a fi majoretă sau a avea o viață socială ?
Nimeni nu-ți interzice nimic, Claire.
Doar că, orice străin
poate fi o amenințare la adresa familiei.
Tată, crezi sau nu,
există oameni pe lumea asta care nu ne caută pe noi.
Voiam doar să-ți spunem
că, dacă e vorba de un băiat,
am vrea să-l cunoaștem.
Te-am putea ajuta să te hotărăști
dacă e sau nu de încredere.
Relaxează-te tată.
Bine, nu e vorba de niciun băiat.
Nu-i nimic. E în regulă.
Îmi pare rău, nu mă pot abține. Se tot repetă.
- Îmi pare rău. - Nu-i nimic. Aprinde lumina.
Dragă...
Molly.
E bine. Lasă-i capul pe pernă.
Gata, da ? Bine.
Vrei să bei ceva ?
Apă.
Apă, bine.
E tot mai rău. Acum se întâmplă de două ori pe noapte.
Încerc s-o ascult. Să intru în mintea ei.
Și sunt respins.
Ce-ar trebui să facem ?
Nu știu. Tu ești omul de știință.
Nu sunt chiar expert în coșmaruri.
Nici eu nu prea sunt.
Nu știu. Mă duc să aduc apă.
Liniștește-o și...
o să vedem cum facem, bine ?
Încearcă să dormi, puiuț.
Când vor înceta ?
Nu știu.
Să mergem, copii.
- Monty ! - Simon !
- Tată ! - Tată !
Tată !
Băieți !
Ți-a crescut barbă.
Vă place ?
Nu ?
Vreți s-o dau jos ?
Voiam să vă spun
că bunica e la spital.
E bine ?
Da, va fi bine.
Când ajungeți acasă,
o rugați pe mama să vă ajute s-o sunați, da ?
pentru că știu că vrea să vă audă.
Bine.
Știu că nu v-am prea fost alături...
...și îmi pare rău pentru asta.
Dar mă voi întoarce acasă.
Promit.
Ce fac cei din clanul Petrelli când promit ceva ?
Se țin de cuvânt !
Așa e.
Vă pot ajuta cumva ?
Sunt tatăl lor.
Știți că nu aveți voie aici.
Mergeți.
Nu, vreau să stau cu tine.
E în regulă, mergeți.
Ne vedem curând, da ?
Mergeți.
Deci...ești din California ?
California ?
Numerele mașinii. Scrie California pe ele.
Alea...
Nu, am luat mașina de aici.
De fapt, sunt din New Jersey.
Foarte aproape de New York.
Eu și cu fratele meu mergem la New York.
Nu vă pot duce așa de departe,
dar când ajungem la graniță,
e posibil să fim căutați, toți trei.
Ce tot spune ?
Spune că ne vor căuta, la graniță...
Doamne !
Ce e cu el ?
Tipul pare mort.
Ajutor...
Micah !
Scoală, fraiere !
'neața, băieți. Sunteți pregătiți pentru școală ?
Da, doamnă.
Ai grijă cum vorbești, tinere.
E musafirul nostru.
O să mai vedem.
Buni, am nevoie de 65 de dolari.
Nostim, și eu.
Bună dimineața tuturor !
Arăt altfel pe ziua de azi ?
La fel de jalnic ca de obicei.
Pari sigură pe tine.
Siguranța de sine e.
Ce ziceți de "responsabilă" ? Micah ?
Da, arăți ca o persoană responsabilă.
Și de ce arăt ca o persoană responsabilă ?
Pentru că a murit cineva și te-a lăsat așa cum ești ?
Nu, pentru că azi...
...se afișează rezultatele
de la programul de pregătire al managerilor regionali.
La testul la care am scris foarte bine.
Corect.
Așadar, acum îți permiți cei 65 de dolari pe care ți i-am cerut.
Nu, nu pot.
Și să nu-i ceri nici bunicii.
Să nu-i dai un cent, buni.
Are nevoie pentru nu-știu-ce meci de wrestling.
Pe un canal TV cu plată, diseară.
Jumătate din oamenii din regiune trăiesc în barăci donate de FEMA,
iar tu vrei să arunci niște bani
ca să vezi niște adulți țopăind în izmene.
Poți să te plimbi pe Bourbon Street dacă asta vrei să vezi.
Dar e seara în care se luptă pentru titlul la perechi.
Nu pot rata așa ceva.
Ar trebui să te uiți
la ceva educațional, cum e asta.
Ăstea sunt emisiuni bune.
Și iată, aveți un minunat trandafir din roșii.
Să faci flori, din roșii ?
Cine are timp să facă așa ceva ?
Eu, din nefericire.
Aveți o rețetă cu care puteți face furori.
Eu o să aduc mâncarea de la restaurant.
Din nou...
Urează-mi noroc.
Baftă.
Mă rog...
La ce te uiți ?
La nimic.
Doar că cred că știu o modalitate de a face rost de bani
pentru canalul cu plată.
Eu am făcut-o.
Eu l-am ucis pe Kaito Nakamura.
De ce ?
Pentru toate motivele pe care le-ați enunțat.
- Sex ? Bani ? - Da.
Știți că am fost la mansardă.
Aveți amprentele mele.
Eu am făcut-o. L-am împins peste balustradă.
Când v-am adus aici...
...ați încercat să vă sinucideți.
S-a dovedit că v-ați rănit singură.
Eram în criză de isterie.
Eram dărâmată de ceea ce făcusem.
Și m-am automutilat.
Scrie declarația...
...și nu te opune, Parkman.
Te rog, las-o așa.
D-nă Petrelli, de ce faceți asta ?
Acum am mintea limpede. Înțeleg.
Singura soluție este confesiunea.
Bine.
Deschid dosarul.
Dacă vor cerceta, vor afla...
...totul despre ce suntem și ce putem face.
Las-o așa.
Ce e asta ?
Formularul de aprobare din partea părinților
pentru a te înscrie în grupul majoretelor.
Pentru mine ?
Da.
Sunt onorată.
Dar nu cred că programul îmi permite să fac asta.
Dar ești ca o eroină pentru fetele din grup.
Eroină ? De ce ?
Pentru cum ai înfruntat-o pe Debbie în prima zi.
Știi, jumătate din caracterul unei majorete constă în tupeu.
Iar din ăsta ai, cât cuprinde.
Uite cum facem.
O să mă gândesc și-ți spun.
Dacă mă răzgândesc.
Bine !
Atunci ia și formularul, pentru orice eventualitate.
Bună.
Mă tot gândesc la ziua de ieri.
A fost uimitor.
În sfârșit, cineva față de care pot fi eu însămi.
Despre asta voiam să-ți vorbesc.
Cred că e mai bine să nu fim văzuți împreună.
Părinții mei sunt excesiv de protectori.
Asta pentru că am zburat împreună ?
- Te-am înfricoșat ? - Nu !
Îmi place de tine. Serios.
Atunci, e din cauza semnelor de pe gât ?
Crezi că am fost răpit de extratereștri.
Și-am spus că era un tip cu ochelari cu rame de baga.
E tata.
El este foarte strict
cu privire la întâlnirile mele.
Atunci, aș vrea să vorbesc cu el.
Nu cred că e o idee prea bună.
Dar...
Eu pot zbura. Tu te poți regenera.
Asta nu-ți spune nimic ?
Te rog, nu-mi fă povara
mai grea decât este.
Bine. Uite cum facem.
De mâine, nu mai insist.
Azi îți cer o întâlnire.
- West... - Diseară mergem unde vrei.
Dacă după asta nu vrei să fii cu mine, bine.
Bine, dar numai data asta.
Nu vei regreta.
Cum îți permiți să anchetezi un suspect
în spital ?
Orice mărturisire e obținută sub constrângere. E bolnavă.
Constrângere sau nu, ei o cred.
Dar știu că e nevinovată.
Cum ?
Așa cum știu că tu poți zbura.
Îți pot citi gândurile.
Așa cum le citesc și pe ale mamei tale.
Dar nu-i pot spune partenerului meu ce știu și cum am aflat asta.
Îmi poți citi gândurile acum ?
Nu...Da, scuze.
Mama ta are impresia că protejează pe cineva
prin obstrucționarea anchetei.
Dar nu voi permite asta.
Nu renunț.
Am acasă o fetiță care se trezește...
în miez de noapte, urlând din cauza unor coșmaruri,
și desenând un simbol, ca și ăsta.
Același simbol de pe fotografii.
Cunosc acest simbol.
Cred că sunt interconectate.
Toate evenimentele.
Ceea ce putem face noi. Suntem interconectați.
Știu fotografia asta.
E bine, pentru că am nevoie de ajutorul tău.
Nu-mi pot continua investigația fără tine.
Bine, o să te ajut.
Vreau să stau 5 minute singur cu mama.
Singur.
De ce mărturisești o crimă pe care n-ai comis-o ?
Pentru că ai avut dreptate, Nathan.
Nu merit să fiu mântuită.
Mamă, am spus-o la nervi.
Eram beat. N-am vrut să spun asta.
Ba sigur că ai vrut.
M-ai rugat odată să te ajut. Acum lasă-mă să te ajut.
Dacă te-ai bărbierit
Nu înseamnă că ești treaz.
Trebuie să te înscrii într-un program de reabilitare.
Să-ți recapeți familia.
Să nu permiți să fii urât de proprii copii.
Dacă poți lupta pentru asta.
Nu l-ai ucis pe Kaito Nakamura.
Știu asta.
Am făcut atâtea rele în viață
că nu mai contează ce mărturisesc.
Lasă-mă să te ajut, mamă.
Nu, tu cauți izbăvirea,
și n-o vei obține dacă mă ajuți pe mine.
Vei fi ucis.
Și nu suport ideea de a pierde încă un fiu.
Trebuie să facă asta. Regret.
Nu-i nimic. Sunt pregătită.
Unde-ți sunt lucrurile ? Nu prea ai bagaje.
Am fost jefuit.
Am mers trei zile. Slavă Domnului că ați trecut pe aici.
Întreabă-l, unde merge ?
Unde mergi ?
În America. New York.
New York.
Și noi mergem acolo.
Aveți rude acolo ?
Nu.
Trebuie să-l găsim pe acest om.
Maya, nu...
Dr. Suresh.
Ce coincidență.
Știu cartea asta. Am citit-o.
Serios ?
Ce faci ? Îi arăți cartea ?
Nu te teme, a citit-o și el.
De ce îl căutați pe Dr. Suresh ?
Pentru... Cum se spune ?
- Răspunsuri. - La ce ?
Îl știu pe Dr. Suresh.
- Suntem prieteni vechi. - Tu și Dr. Suresh ?
M-ai ajutat. Acum pot să-ți întorc favorul.
Te pot duce la el.
Te pot ajuta să-l găsești.
Ce a spus ?
Îl cunoaște pe cel care a scris cartea.
Ne va duce la el. Dintre toți, să dai peste el. E uimitor.
Da, uimitor.
Un miracol. Un semn de la Dumnezeu. Suntem pe calea cea bună.
Mulțumesc. Nu știu ce să spun.
Nici măcar nu știu cum te cheamă.
Gabriel.
Gabriel Gray.
Gabriel.
Ca îngerul.
Da.
Ca îngerul.
Mi-am petrecut atâtea nopți
compătimindu-mă...
plângând...
dar acum, capul sus...
Avem regulamente împotriva consumului de alcool la serviciu.
E o problemă de atitudine, Camille.
- Ce e cu atitudinea ? - Viața.
Azi e prima zi din restul vieții mele.
Parcă ești o plăcintă cu răvaș.
Nu, sunt o femeie cu un viitor în față.
Îmi ascunzi ceva ?
Am trecut testul.
Ești însărcinată ?
Nu !
Fato, cum să fiu gravidă
Dacă mă îmbrac așa și fac două ture pe zi ?
Programul de pregătire pentru managerii regionali.
Am luat testul.
Aia era.
Cum adică "aia era" ?
Nimic.
Ziceam că n-ar trebui să-ți faci
prea multe vise, atâta tot.
Numai un nebun ar investi
cu șanse de 1 la 50.
Dacă ajung manager, aș putea câștiga destui bani
pentru a relua școala, pentru a-mi lua diploma.
Pot să-mi mut familia de aici.
Nu e corect.
Vine câte o furtună pe aici...
...și-mi răscolește viața.
Mama. Instrucția de la liceu.
Visele.
Îmi pare rău.
Doar că spui lucrurile astea
de când eram la grădiniță.
Scheme, combinații, nimic nu a mers.
Ce naiba ?
De unde ai învățat să faci asta ?
Eu nu...
Monica, vreau să-ți vorbesc o clipă.
Bine.
Îmi pare rău, Monica.
Nu ai pregătirea necesară pentru programul de management.
Deci nu am reușit la test ?
Te-ai descurcat bine. Nu perfect, dar...
Dar ce ?
Sunt motivată. Sunt silitoare.
Domnule Lamont, n-am lipsit niciodată.
Nu asta e problema.
O poziție de conducere înseamnă că trebuie să fii disponibilă
pentru orice locație din stat.
Și pur și simplu nu e corect pentru cineva în situația ta.
Situația mea ?
Viața ta de acasă.
Fratele tău, bunica.
Asta e ideea. Eu sunt cea care întreține familia.
Am nevoie de bani.
Și nu pot să fac hamburgeri
pentru tot restul vieții mele.
Te pricepi la ceea ce faci, Monica.
Ce-i rău în asta ?
Ar trebui să te bucuri că ai o slujbă.
Sunt mulți oameni în acest oraș care nu au.
M-am gândit că pentru desert
am putea merge la locul acela adorabil cu iaurt
de lângă depoul de autobuze.
Nu pot.
Trebuie să mă duc la bibliotecă pentru o lucrare.
La bibliotecă ?
N-ai auzit de internet ?
De fapt, lucrarea este despre biblioteci
și modul în care în timpul erei digitale
devin
din ce în ce mai demodate pentru generația noastră.
Vrei să te duc cu mașina ?
Poftim ?
Mașina ta. A fost furată, ai uitat ?
Deci vrei sau nu ?
E în regulă.
Cred că o să merg pe jos.
Bine.
Bună.
Poza trebuie să fie pe aici pe undeva.
E poză de grup.
Poate 10, 12 oameni.
Ce fel de grup e ?
Era o petrecere sau o întâlnire.
Sunt și părinții mei în ea. Kaito Nakamura.
- L-ai cunoscut pe Nakamura ? - Nu, părinții mei.
Obișnuia să mai treacă pe la noi.
Tatălui meu nu-i prea pasă de el.
Îmi amintesc că ultima oară când l-am văzut,
mama l-a îmbrățișat și a durat...
puțin prea mult.
Și ceilalți din grup ?
Era și Linderman în poză.
Și Charles Deveaux.
Mulți dintre ei sunt morți acum.
Ăștia sunt băieții tăi ?
Da.
Ce, nu-i vezi așa des ?
Uite, nu... Îmi pare rău,
nu te cunosc așa de bine.
Soția mea... fosta mea soție m-a înșelat.
Și aș fi putut s-o iert pentru asta,
dacă nu ar fi fost însărcinată
cu copilul lui.
De ce-mi spui mie toate astea ?
Știu câte ceva despre tine.
M-am gândit că așa e corect.
Dacă vrei să te descarci, n-ai decât.
Acum șase luni eram polițist în L.A.
Căsătorit, așteptam un copil,
apoi deodată au început să se întâmple niște chestii.
S-a întors totul cu susul în jos.
Sunt doar în căutare de răspunsuri.
Poate că asta o să te ajute.
E aceeași poză.
Jumătate din cei din poză asta sunt morți.
De parcă ucigașul
îi alege unul câte unul.
Poate că unul din ei e ucigașul.
Uite, aici e tatăl meu,
aici e mama mea.
Charles Deveaux. Linderman.
Kaito Nakamura. Tipul ăsta se numește Bob.
Bob... Nu-i știu numele de familie.
Nu-i cunosc nici pe ceilalți
care mai apar în poză.
Pe el îl știu.
Cum ?
Ăla e tatăl meu.
Bună.
Să fac hamburgeri ?
Își bate joc de mine ?
Jur că mi-ar plăcea să-i ard una peste cap.
Mă bucur că n-ai făcut-o. Nu-ți poți permite să fii concediată.
Nu pot să explic,
dar știu că trebuie să fiu cineva.
Simt că este ceva în mine...
care vrea să iasă la suprafață.
Ți se pare că are vreun sens ?
Ai pierdut mai multe în uragan decât mulți alții
și cu o asemenea pierdere, durează ceva vreme.
N-ar trebui să te grăbești așa tare.
Nu știu. Poate că Dumnezeu mă pedepsește.
De ce ar face așa ceva ?
Pentru că sunt egoistă.
În fiecare duminică mă rog la biserică.
Ca Dumnezeu să-mi găsească o cale de a ieși de-aici.
Toți ceilalți se roagă pentru comunitate.
Să refacă lucrurile, să le dea putere.
Nu și eu.
Eu mă rog pentru a scăpa de aici.
E oribil, nu-i așa ?
Monica, având în vedere situația,
aș spune că e aproape normal.
Normal.
Da, așa sunt eu.
Mă ofer să te duc oriunde...
și numai atât poți să zici ?
Ce pot să zic ? Nu sunt prea costisitoare.
Îți plac înălțimile, nu ?
Era un loc lângă casa mea din Texas
Era un vechi turn lângă o grămadă de pietriș.
Obișnuiam să mă cațăr pe el.
Să văd ce pot să fac.
Săreai ?
Da.
Cred că m-am gândit mult la viața mea.
Cum s-a dus totul așa repede.
Cum s-a dus ?
Nu pot să-ți spun asta.
Adevărul e că așa de multe lucruri groaznice
mi s-au întâmplat cât am locuit aici...
Nu cred că m-aș mai putea confesa cuiva vreodată.
Suntem aici împreună.
Așa că o parte din tine vrea să împărtășească ceva.
Vreau să am încredere în tine.
Atunci sări.
Poftim ?
Încrederea începe cu un salt.
Ieftin, dar adevărat.
Nu, o să fie scârbos.
Brațele o să sară de la locul lor...
iar uneori picioarele îmi mai atârna.
Nu e deloc plăcut.
Claire, temerile astea pe care le ai tu...
despre cineva care ar putea afla despre tine,
sau de a te simți mereu diferită,
le am și eu.
Le poți împărtăși cu mine,
dar nu te pot ajuta dacă nu ai încredere în mine.
Bine.
M-ai prins.
Sigur că da.
Dar aș fi fost în regulă.
Știu că te poți vindeca, Claire.
Dar nu vreau să te văd niciodată rănită.
Nu înțeleg.
Nici măcar n-ai scule.
Stai așa.
Aproape am reușit.
Știi că dacă nu funcționează, ești mort.
Știi asta, nu ?
Ai reușit !
În regulă, ți-ai obținut amânarea pedepsei.
E canalul cu plată ?
Cum ai făcut rost de așa ceva ?
Se pare că Micah e un mic geniu...
și a meșterit cablul.
E adevărat ?
Da. Îmi pare rău.
Încercam doar să ajut.
Uite, știu că e greu...
să te pricopsești așa cu verii tăi
după toate prin care ai trecut.
Dar i-am promis mamei tale că am grijă de tine.
Așa că trebuie să respecți regulile pe aici, da ?
Știu.
V-am adus ceva pentru cină.
Poți mânca în fața televizorului.
Te simți bine ?
Da.
Îmi doresc să-ți fi putut aranja visele pentru tine.
Ești un băiat dulce.
Du-te și spune-i lui Damon că e gata cina.
Cina e gata.
Da, imediat.
Uite un 619.
Grozav.
Matt, ești acasă !
Da ! Sunt acasă.
Și trebuie să vorbesc cu tine.
Cu amândoi, de fapt.
E totul în regulă ?
Da, da, eu...
Trebuie să-l găsesc pe tata.
Nu știi unde e tatăl tău ?
M-a părăsit când aveam 13 ani.
Mi-a dat 120 de dolari și m-a mângâiat pe cap.
Și de atunci nu l-ai mai văzut ?
Am încercat, dar asta e chestia la infractori.
Nu le place să fie găsiți.
E un tip rău ?
Tatăl meu a furat o mulțime de bani de la foarte mulți oameni.
Și cazul la care lucrez acum...
...simt că e implicat...
...în ceva foarte periculos...
...și trebuie să vorbesc cu el.
Așa că trebuie să mă ajuți să-l găsesc.
- Bine ? - Bine.
În regulă, bine.
Uite-l. Ăla e tatăl meu.
Molly, ce e ? Molly, ce s-a întâmplat ?
Pune-o jos ! Pune-o jos !
Molly. Molly, ce s-a întâmplat ?
Te rog nu mă obliga să-l caut.
Te rog nu mă obliga să mă uit.
Nu înțeleg. De ce nu ?
El e omul din visele mele.
El e Omul din Coșmar.
O să îndrept lucrurile, Pete.
Pleacă de lângă mine !
Doamne, uite cât e ceasul.
Tata o să mă omoare.
Ce minciună ai folosit ca să ieși din casă ?
Pentru că nu cred că le-ai zis că te duci să zbori în brațele vreunui puști de la școală.
Le-am zis că mă duc la bibliotecă.
Sunt sigur că n-a suspectat nimic.
Îmi pare rău, nu știu să mint.
Uite...
Dacă vrem să ne mai vedem,
trebuie să inventezi ceva bun.
Ceva consistent.
Cum ar fi ? Voluntariat la o cantină a săracilor ?
Claire, minciunile credibile...
...sunt cele care te fac ridicol.
Ce altceva nu mai vrea tatăl tău să faci ?
Cred că știu exact ce trebuie.
Nu spui noapte bună ?
Mă omori.
Gabriel.
Vino încoace. Ia fii atent aici.
Sunt criminali în mașină cu noi.
Poftim ?
"Omucidere." Uite acolo.
Par așa de...
Omule, merg alături de ei de vreo două zile.
Trebuie să scăpăm de ei.
Bine...
În regulă, le distrag eu atenția.
Iar tu suna poliția.
Este un telefon public înăuntru.
Ce durează așa mult ?
Avem o problemă.
O să te întreb ceva,
iar tu trebuie să-mi spui adevărul.
Da, desigur.
Ce e ?
Asta. Tu ești aici ?
Spune nu.
Da, suntem noi,
dar nu e vina noastră...
n-am vrut să rănim pe nimeni.
Puteți spune asta poliției,
pentru că Derek îi sună chiar acum.
Nu, nu, nu, te rog, nu ! Nu poate să facă așa ceva !
Ce, ce, ce ?
Derek sună la poliție
Maya !
Ce-mi faci ?
Calmează-te.
Amândoi...
aveți puteri.
Nu e vina noastră.
Nu știm ce se întâmplă cu noi.
De asta trebuie să-l găsiți pe doctorul Suresh.
Da.
Credeți-mă, înțeleg prin ce treceți.
Să fiți numiți responsabili
pentru lucruri pe care n-ați vrut să le faceți.
Să fiți vânați.
L-am ajutat pe Suresh cu mulți ca voi.
El va ști ce e de făcut.
Dar poliția.
Mai întâi trebuie să ne și prindă.
Cum a fost la bibliotecă ?
Tată, pot să-ți explic.
Nu e nevoie.
Ai fost cu un băiat.
Nu, nu, nu e niciun băiat.
Bine.
Deci...
Aștept.
Am dat probe pentru majorete.
Majorete ?
Am ajuns în echipă.
Ți-am falsificat semnătura pe formularul de înscriere.
Fetele m-au scos în oraș ca să sărbătorim.
Tu...
Mai întâi ți se fură mașina și acum...
Ți-am spus fără majorete.
Am fost foarte clar în privința asta.
Tată, să fiu majoretă mă face fericită, înțelegi ?
Uite, știu că e înfricoșător și că sunt riscuri.
Te rog lasă-mă să fac doar asta.
Am făcut tot ce mi-ai cerut în rest.
Am renunțat la prieteni și la viață.
Am nevoie de un singur lucru care e normal pentru mine.
Habar n-am avut că a fi majoretă...
înseamnă atât de mult pentru tine.
Și pe mine m-a surprins faptul.
Mă lași să fac asta ?
Facem o înțelegere.
Ești majoretă,
dar promite-mi
că n-o să te întâlnești cu băieți...
...deocamdată.
Bine.
Am o pistă în legătură cu tablourile.
Trebuie să mergem la Odessa.
În Texas.
Ucraina.
E un drum lung.
Ce-o să spui familiei ?
Sigur o să găsesc eu ceva.
În sfârșit se liniștește.
Îmi pare rău.
N-ai știut.
Nu, îmi pare rău pentru că...
Molly trebuie să-l găsească pe tata.
Nici nu se pune problema.
Foarte mulți oameni din poză asta au murit.
Tipul ăsta, mort. Tipul ăsta, mort.
Kaito Nakamura, ucis. Angela Petrelli, atacată.
Asta e tatăl meu. Ar putea fi mort deja.
El ar putea fi următoarea victimă. El ar putea fi ucigașul.
Trebuie să aflu asta.
Uite, omul ăsta de aici ?
Pentru el lucrez. Numele lui e Bob.
O să te duc la el.
Bine. După ce-l găsim pe tata.
N-o implica și pe Molly în asta !
Îi ceri unei fetițe...
să-și confrunte cel mai urât coșmar !
Poate că exact de asta are nevoie.
Deci acum e vorba despre a o ajuta pe Molly ?
Pentru că mie îmi pare că un băiat de 13 ani
încearcă să-l facă pe tatăl sau să plătească pentru că l-a părăsit.
Iar tu știi totul despre probleme cu tații.
Da, știu.
O s-o fac pentru tine, Matt.
O să-ți găsesc tatăl.
Mulțumesc.
Monica, am terminat pentru seara asta.
Hai să închidem. Du-te tu la ușa din față.
- Mă duc eu în spate. - Sigur.
Îmi pare rău, am închis.
Dar pe semn scrie că închideți la 10:00.
Mi-e foame.
Șeful m-a pus să închid acum.
Iar eu am spus că mi-e foame.
Și dacă tot am ajuns aici,
o să iau tot ce ai în casa de marcat !
Bine, bine.
Stai jos acolo !
Ai văzut...
De unde ai învățat asta ?
De la televizor.
Suntem aici pentru tine.
Da, o să te apărăm.
Văd un oraș.
- Philadelphia. - Bun.
- Un bloc. - Ce etaj ?
Nu vreau să intru.
Nu-ți poate face rău. E în regulă.
- Etajul trei. - Așa, bun.
Bun, ce număr are apartamentul ?
Știe că sunt aici. Vine.
În regulă, Molly, ce număr are apartamentul ? Repede, haide.
- Nouă. - Nouă. Bună fată.
Ieși de acolo imediat.
Mă vede... Lasă-mă în pace !
- Molly, ieși de acolo ! - Lasă-mă în pace !
Molly, Molly !
Matt.
- Molly ? - Molly !
- Respiră. - Ce s-a întâmplat ?
E în stare de șoc Nu se mai trezește.
Haide, Molly, ai reușit.
Molly, e timpul să te scoli !
- Haide, trezește-te ! - Matt, nu.
Nu.
Matt, ajută-mă...
Matt !
Traducerea: biotudor, veverița_bc / xai Sincronizarea pentrun ESiR: geoflp
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro